![](http://f8.pmo.ee/Su-alEjepzAKZyB97zIjAbLijNk=/1442x0/filters:focal(560x229:633x306):format(webp)/nginx/o/2022/10/24/14918483t1h2363.jpg)
Tavaline harjumus, mida peetakse kasulikukski, peidab endas terviseriske, hoiatavad eksperdid. Aastakümneid on ilustandardid rõhutanud lameda, toonuses kõhu ja kivikõvade kõhulihaste tähtsust. Kuid oled sa kuulnud liivakellasündroomist?
Tavaline harjumus, mida peetakse kasulikukski, peidab endas terviseriske, hoiatavad eksperdid. Aastakümneid on ilustandardid rõhutanud lameda, toonuses kõhu ja kivikõvade kõhulihaste tähtsust. Kuid oled sa kuulnud liivakellasündroomist?
Kui hoiad kõhtu sees pikka aega, on tulemus liivakellasündroom. Kuna sa tõmbad sisse ainult ülemised kõhulihased, lähevad kõhulihased tasakaalust välja: ülemised on pinges, alumised nõrgad ja alakasutatud. Ehkki tegemist ei ole haiguse ega ametliku meditsiinilise diagnoosiga, on sellel tagajärjed tervisele, hoiatavad eksperdid.
Sündroomi nime taga on ühiskondlik surve olla kõhn, ütleb füsioterapeut Alexis Shoope. «Mõelge barbide kehadele. Nende kõhud on sees ja puusad väljas. Paljud naised mõtlevad, et kõhtu sisse tõmmates saavutavad nad sama välimuse.» Kui sa aga hoiad pikalt kõhtu sees, survestad sa vaagnat, mis võib põhjustada uriinipidamatust naeru või köhimise ajal. Täiendavate riskide hulka kuuluvad jäigad puusad, kaela- ja seljavalu ning takistatud hingamine.
Kõhulihaste roll on aga kontrollida keskkohta, et püsida tasakaalus, kui me päeva jooksul liigume. Meile öeldakse, et kõhulihased peavad olema kõvad ja tugevad. Tegelikult peaksid need olema paindlikud ja dünaamilised, vahendab USA Today.